УТИЦАЈ РАЗЛИЧИТИХ КУЛТУРНИХ СТРАТЕГИЈА НА ПОЖЕЉНОСТ ВОЈНОГ ПОЗИВА
У раду се на хипотетичко-дедуктиван начин испитује утицај четири културне стратегије за осмишљавање живота чланова друштва на војну професију. Аутор се опредељује за теорију флудине модерности Зигмунта Баумана, из које црпи класификацију културних стратегија и разумевање савременог друштва, и примењује је на истпитивање пожељности војног позива, са циљем да омогући боље разумевање проблема регрутације и попуне војних јединица многих савремених војски. Три доминантне културне стратегије по Бауману – негација смртности, наслеђивање и живот лозе и pro patria – омогућавале су регрутацију и попуну великих оружаних снага, у последњем случају и вишемилионских, док под утицајем алтернативне културне стратегије минулих времена, која је, подржана деконструкцијом смрти и компресијом ужитака, постала доминантна у савременим друштвима, војна служба постаје све мање привлачна савременом човеку. Ово, с једне стране, сужава државама избор типа војске на „малу професионалну војску”, док са друге стране, прети да умањи квалитет официрског кадра и тиме деградира војни професионализам. Избор типа војске, као и способност савремених држава да регрутују војнике и привуку део подмлатка елите по способностима у официрски позив, даље, утичу на могућност савремене државе да користи силу у међународним односима.
У раду ће бити обрађен један модел израде истраживачког пројекта на тему „ Безбедност и заштита људи и процеса рада у слободној зони Пирот.“ Кроз ту тему биће обрађени проблем истраживања, предмет истраживања, циљеви истраживања, хипотезе, начин истраживања, научна и друштвена оправданост и планови истраживања.
ТЕОРИЈСКО ОДРЕЂЕЊЕ И ЗНАЧАЈ ПРОМЕНЕ ПАРАДИГМЕ – СТУДИЈА СЛУЧАЈА ТОМАСА КУНА
Текст се бави основном идејом да се јасно види шта је то друштвено-историјска парадигма и шта све утиче, како и због чега долази до промене парадигме у једном друштву, времену и/или области људског и друштвеног живота. Идеја рада је да се преко студије случаја и важног дела Структура научних револуција Томаса Куна виде све добре и лоше стране и недостаци представљања једног периода, времена и/или области друштвеног живота само једном кључном парадигмом. Анализирајући научну заснованост аргументације садашњих и нових друштвено-политичких парадигми, текст ће идентификовати кључне теоријске грешке и могуће импликације на свет. Промене свих досадашњих парадигми у међународним односима и међународној политици подразумевају и утемељење на одређеним научно-теоријским законитостима, које дају теоријску основу за промену и примену нове парадигме за одређено време, период живота људске заједнице или одређене области људског деловања. Неопходно је појаснити, идентификовати и критички анализирати научне теорије на основу којих се изграђује оправданост промена парадигме али и видети које су то све критичке примедбе које се могу с пуним правом истаћи у промени парадигме у међународним односима. Понуђени текст настоји идентификовати и анализирати савремене промене друштвених и политичких парадигми у међународним односима нужно их мора и научно вредновати, односно критички размотрити њихову теоријску и методолошку основу. Данас је то од нарочите важности, имајућу у виду да се у савременом свету све настоји објаснити на један рационалан и научно-теријски заснован начин.
ИДЕНТИФИКОВАЊЕ ПРОМЕНЕ ИЗАЗВАНЕ КОВИД 19 И ОДРЕЂИВАЊЕ МЕЂУНАРОДНИХ ОДНОСА РАВНОТЕЖЕ СНАГА
Недостатци глобалног и националног друштва настали су пандемијом Ковид 19. Превентивне мере услед пандемије; физичко дистанцирање, карантини, затварање граница, забрана путовања и излазака из куће, изазвало је тектонске промене у понашању свих земаља. На индивидуалном плану, рађају се негативни утицај на свакодневни живот људских бића. Доживљај изолованости и усамљености у свету резултирали су несигурношћу, изолацијом и конфузијом. Бројни стресови опште популације донели су стања страха, анксиозности и депресивности. Настала је угоженост слободног протока људи, робе и капитала међу државама. Онемогућена трговина или производни процес, довео је до недостатка новца у буџетима и самим тим и до немогућности да се изврши модернизација. Разне врсте безбедности су угрожене, обзиром да за њих је неопходно квалитетно привређивање унутар земаља, али и трговина са другим. Забележено је значајно смањење економског раста, или чак његовог пада. Ипак, у овој ситуацији, поједине државе су профитирале. Све ове промене, довеле су до заокрета у светским дешавањима који се свакако одражава и на сам систем безбедности. У међународним односима је поставља питање равнотеже снага међу светским силама.
КОНЦЕПТ СУВЕРЕНИТЕТА У КОНТЕКСТУ САВРЕМЕНИХ МЕЂУНАРОДНИХ ОДНОСА
Суверенитет као суштински елемент и примарно својство државе је на различите начине анализиран кроз политичку и правну историју. Различито тумачење концепта суверенитета последица је његове комплексности, односно чињенице да је суверена држава део међународног поретка заједно са другим наднационалним субјектима који настоје да уживају известан политички утицај и моћ. Процеси глобализације и успостављање великог броја међународних организација резултирало је знатном релативизовању Боденовог схватања појма суверенитета који подразумева да је државна власт највиша, независна и неограничена. Имајући у виду да са једне стране постоји суверена држава, као основни облик политичког организовања једног друштва, а са друге стране постоји међународна заједница, намеће се питање суверенитета у савременом добу и како на њега утичу међународни односи. Међузависност држава на различитим друштвеним и политичким пољима је очигледна док промене у међународним односима, посредно или непосредно, утичу на односе држава као субјектe међународног права. Упркос, глобализацији, развоју наднационалних и транснационалних ентитета, након значајнијих међународних догађаја као што су епидемиолошка, енергетска и економска криза, актуелни oружани сукоб, повремено уочавамо тренд јачања традиционалног значење концепта суверенитета. У том погледу, овај рад има за циљ да укаже на то да суверенитет државе у периоду међународних и националних изазова добија на важности, посебно из разлога што представља примарно средство заштите државног интегритета.
ПРИВАТИЗАЦИЈА БЕЗБЕДНОСТИ И ЊЕН УТИЦАЈ НА ПРОМЕНУ МЕЂУНАРОДНИХ ОДНОСА
Рад истражује утицај приватизације безбедности као специфичног процеса који је условио стварање новог безбедносног концепта, и његовог утицаја на међународне односе, а посебно на односе између водећих светских и регионалних сила. Међународноправна и политичка одговорност ангажованих страна у сукобу представља кључно исходише овог истраживања са критичким освртом на постојеће стање и немогућност међународних организација, у првом реду УН, да узму активније и ефикасније учешће у медијацији актуелних оружаних сукоба. Приватизација безбедности, између осталог, ствара прилике у којима се за различите услуге из домена војног спектра користе приватне војне компаније, па владе држава које су их фактички ангажовале немају (или негирају) формални удео у њиховом деловању, што утиче на природу њихових односа са другима актерима или заинтересованим странама у том сукобу. Међународни чиниоци који су прихватили приватизацију безбедности и развили механизме за њену употребу, формулишу своју спољну политику на терену далеко активније и директније од других актера међународних односа. У раду се анализира потреба за приватизацијом безбедности у неефикасним државама које су принуђене да супституишу традиционалне (државне) носиоце безбедносних функција.
ЈУДАИЗАМ И ОДНОС ИЗРАЕЛА СА АРАПСКИМ ЗЕМЉАМА
Основна садржина овог рада своди се на детаљно анализирање јудаизма као религије и националне одреднице јеврејског народа, као и истраживање државе Израел у контексту настанка и односа са арапским државама. Поступним сагледавањем историје јудаизма, од најранијих библијских почетака приказана је суштина, а тиме и специфичности јеврејског народа, одосно, национализам који је целим путем прожет религијским аспектом. Освртањем на факторе који су утицали на настанак државе Израел, такође је указано на религијске факторе који су били неизоставни чинилац у том процесу, као и касније, у сукобима који су се десили, или се и даље дешавају између Израела и арапских земаља.
РЕПУБЛИКА КРИМ И ПРАВО НА САМООПРЕДЕЉЕЊЕ
Политичка криза у Украјини довела је крајем 2013. године, између осталог, и до спровођења референдума, отцепљења Крима и његовог припајања Руској Федерацији. Кроз покушај да се дефинише сложени појам самоопредељење, његови титулари и историјски развој, осветљен је пример примене овог права у конкретном историјском случају. Различита становишта о правним, политичким и историјским разлозима за отцепљење Крима, потврђују да у међународном праву не постоји принципијелно становиште у вези са овим питањем, већ да је подложно инструментализацији од стране великих сила. Подржавајући вољу грађана Крима, Руска Федерација је искористила прилику да учврсти своје политичке и војне интересе на том простору.
БЕЗБЈЕДНОСНО-ОБАВЈЕШТАЈНЕ АГЕНЦИЈЕ У РЕПУБЛИЦИ СРБИЈИ
Рад представља модел у коме је изражена тежња за представљање и објашњавање безбједносно- обавјештајних агенција у Републици Србији. Комплексне безбједносне пријетње савременог друшва и дешавања нису заобишле ни нашу земљу. Када се говори о самој безбједности она по себи не ствара материјална добра, већ омогућава живот, слободу и она је један од фундаменталних услова за постојање сваке друштвене заједнице, а самим тим и државе. Без одговарајућег нивоа безбједности не можемо говорити о суверености, демократској владавини, ни стабилности друшва и државе. Зато свака држава као и Србија има свој систем, односно обавјештајнп безбједносни систем, институције, снаге и службе безбједности (које штите изнутра и споља).
САВРЕМЕНЕ ДЕМОКРАТИЈЕ И „ПОЛИТИЧКИ ИДИОТИ“
Циљ рада јесте анализа интересантног феномена површног и привидног интересовања за политичко одлучивање у којем се (не)свесно занемарује примат фактицитета и стварне постојеће могућности. Занемаривање стварне политичке реалности и инсистирање на опцијама које у реалности нису доступне води непрекидном моралном и друштвеном осуђивању доносиоца политичких одлука који немају реалну могућност да донесу одлуку која се од њих тражи, будући да она није у инвентару онога што је реално постојеће, нарочито када се ради о одлучивању у сфери међународне политике. Аутор истражује узроке и импликације оваквог приступа политици и повлачи паралеле између античке дефиниције политичког идиота и савременог поимања овог феномена, у контексту незаинтересованости за стварности и привидног бављења политиком у сфери идеалног, замишљеног и жељеног.
НEПОВОЉНА ПЕРСПЕКТИВА ИСТОЧНОГ ПАРТНЕРСТВА У ПОЈЕДИНИМ ЗЕМЉАМА „ЕВРОПСКОГ СУСЕДСТВА“
У овом раду биће истраживани ограничени политички резултати у домену продубљивања веза између Европске уније и појединих источних партнера. Аутор наводи да у спољнополитичком смислу постоје значајне препреке у продубљивању сарадње као последица заоштрених односа са Русијом, с којом се пролонгира стратешко ривалство које траје од избијања украјинске кризе. Истраживање показује да политичка руководства у Белорусији, Јерменији и Азербејџану настављају да сарађују са Европском унијом у ограниченом обиму, невољни да се одрекну продубљивања веза са другим актерима, попут Русије и Турске, првенствено услед безбедносно-политичких разлога. Захваљујући свом познавању региона, традиционалним блискостима, али и тврдој моћи и развијеним инструментима сарадње, ти актери у наведеним земљама остварују појачано политичко присуство у поређењу са ЕУ. Аутор анализира и концепт суверенизма као важног идејног аргумента у спољнополитичком опредељењу Белорусије. У раду се полемише да опстанак замрзнутих спорова на територијама источних партнера, као и неадекватна улога Брисела у подстицању украјинске геополитичке кризе, делују као елемент одвраћања у правцу других регионалних сила. Аутор закључује да је иницијатива Источно партнерство у свом деценијском раду само делимично допринела зближавању са постсовјетским суседима, и у смислу географског опсега и у домену политичких резултата, и то првенствено на билатералном нивоу.
«МИГРАЦИОННЫЕ ПРОЦЕССЫ В РОССИИ В УСЛОВИЯХ ПОСТСОВЕТСКОГО ТРАНЗИТА: ОСНОВНЫЕ ТЕНДЕНЦИИ И НАПРАВЛЕНИЯ»
Today, every 35th person in the world is a migrant. Legal or illegal immigrants make up more than 15% of the population in 50 countries. The 20th century was the century of global migration processes that affected almost all countries of the world, especially Russia, which underwent transformations in migration policy and the scale of migration after the collapse of the USSR. Ethnic features of the mentality of migrants, their national self-consciousness often becomes a factor of tension in the society of the recipient countries. Large cities and densely populated countries of Western Europe and Russia are becoming regions for the movement of a significant mass of migrants, refugees, internally displaced persons. The flow of refugees from Ukraine has become the biggest migration challenge for Europe.
International Intergovernmental Organization for Migration (IOM)
НАРОДНА СКУПШТИНА СРБИЈЕ У ОЧИМА ЈАВНОСТИ – СНАГЕ И СЛАБОСТИ
Рад се састоји из три целине, увода и закључка. Рад анализира законски оквир и основне функције које одређују политички и друштвени статус Народне скупштине; глобалне политичке и друштвене појаве, политизацију Скупштине, односе грађана и посланика, посланика и партија у циљу сагледавања реалне моћи Народне скупштине међу политичким институцијама; и улогу транспарентности у формирању става поверења или неповерења према Народној скупштини и посланицима. Квалитативна и квантитативна анализа садржаја и опште научне методе анализа, синтеза, апстракција и генерализација индуктивни и дедуктивни метод користе се у изради овог рада.
Положај савремене сеоске омладине представља последицу промена које су се током друге половине двадесетог века, а посебно након његове последње деценије, дешавале на глобалном друштвеном плану. Промена традиционалног друштвеног концепта, као и промена економског положаја младих у породици и друштву, наводи се као једна од значајних карактеристика краја двадесетог и почетка двадесет првог века. С тим у вези у раду ће се разматрати стамбени статус младих као и њихов однос према селу. Иновације у начину становања наступају под утицајем нових привредних потреба, међутим, крупније иновације наступиле су тек онда када село у целини бива захваћено глобалним развојним процесима урбанизације и модернизације. Друштвени и економски статус, начин одвијања свакодневнице и стамбена култура, као и политичке и економске прилике, одувек су имале велики утицај на форму и структуру становања. Такође, историјска је чињеница да је задовољење стамбених потреба одувек зависило од друштвеног положаја појединца или група.
ДРУШТВЕНЕ МРЕЖЕ КАО ИЗВОР ОБАВЕШТАЈНОБЕЗБЕДНОСНИХ ПОДАТАКА
Друштвене мреже су један од најзначајних извора информисања у савременом друштву. На друштвеним мрежама се објављују различите врсте података. Од приватних и личних, политичких, идеолошких, безбедносних, до разноврсних информација из света економије. Сваки податак може сам за себе, или у једном ширем или ужем контексту, имати одређено обавештајно значење. У раду ће бити објашњено како се друштвене мреже могу користити као обавештајни извор сазнања, колики је значај прикупљања информација из отворених извора, као и који су то изазови са којима се обавештајна заједница суочава када је реч о овом методу прикупљања података. У овом истраживању аутор је покушао да објасни како се друштвене мреже могу користити као извор обавештајних података, који је значај прикупљања података из отворених извора, а посебно са друштвених мрежа, као и то који су изазови са којима се обавештајна заједница суочава када је реч о овом методу прикупљања података. Природа истраживања захтева мултиметодски приступ, који укључује примену разних поступака за систематско прикупљање и интерпретацију података из различитих извора.
извори обавештајно-безбедносних података
сакупљање обавештајно-безбедносних података
Циљ аутора у овом раду јесте да преиспитају позицију пословне етике као дисциплине примењене етике у пост-модерном свету, да укажу на њене недостатке и изазове и коначно да понуде даљу перспективу. Разјашњавајући основне појмове, аутори дефинишу саму пословну етику и пост-модерни свет, указујући на неке основне карактеристике садашњег времена. Једна од основних карактеристика на коју у овом раду указују аутори тиче се места у улоге новца у савременом пост-модерном свету, тј. његовог позиционирања као крајње вредности и опште мере свега. Аутори примењују ову карактеристику пост-модерног света на поље пословне етике и прецизно идентификују не само опасност од трансформације ове гране примењене етике у утилитаристичку апологију бесконачног стварања профита, већ постављају питање њеног утемељења и оправданости постојања у овом облику у датим условима. Коначно, аутори овог рада у закључку пружају увид у могући перспективу одрживости пословне етике у постмодерном свету.